Varför går vi tillbaka till gamla trender?
Hur kan vi ge nytt liv till det gamla?
Tillför vi något nytt?
Utan själen finns inget liv.
Så tillgodoser vi massorna
eller skapar vi konst enbart för de som vågar uppleva den?
Vad har vi här?
Vilken ursäkt har du den här gången för att störa morgonens energiflöde
genom att dyka upp när det passar dig?
Rose, jag talar med dig.
Du stör min dag. Har du inget att säga?
Jag var nästan med om en bilolycka i morse...
Jag vill inte ha några jävla ursäkter. Jag vill att du är på jobbet i tid.
Var något lustigt?
Skadeglädje.
Glädjen av någon annans olycka.
Tack, min sköna Rose.
Slappna av. Du hjälpte mig att illustrera min poäng.
Kom närmare, allihopa.
Inom oss alla finns det en person som vi inte vill visa omvärlden.
En del av oss som njuter av att se andra misslyckas.
En mörk passagerare som vill att jaget överlever till alla kostnader.
Det är mänsklig psykologi.
Det omfamnar min nya kollektion.
Själens mörka natt.
Det är Skadeglädje.
Gunter behöver dessa innan dagens slut.
Uppfattat. Tack, Aurora.
Varför inte slänga runt med hela liket?
Hej, Rose.
Jag tänkte på något. Du ska väl på uppvisningen ikväll?
Tyvärr, ja.
Vi borde gå på efterfesten tillsammans.
- Vi kan ha lite roligt. - Nej.
Vad?
Det är bara slöseri med tid.
Det är bra för folk som skapar nya kontakter, men...
Jag föredrar att låta mitt arbete föra min talan.
Även om det inte säger något.
Följ med som min dejt.
Vad?
Det behöver inte vara allvarligt, men jag vill träffa dig ikväll.
Är det okej?
Ja. Visst.
Bra. Då ses vi ikväll.
Hej, Rose. Kan du sy in den här åt mig?
Jag måste gå ner en storlek till. Det är löjligt.
Det vore löjligt om du gick ner en storlek till, Chelsea.
Inget smakar så gott som att vara smal.
Jag äter ingen processad mat och jag mår toppen.
Jag förstår inte hur du överlever. Jag skulle aldrig klara att vara vegetarian.
Hur slutar man äta bacon?
Jag vill inte att någon ska lida.
Stör det dig aldrig att du äter något dött?
Man är antingen maten eller det som äter maten.
Vad äter du ens?
Ekologisk mat. B12-tabletter för energi.
Många köttätare får inte i sig tillräckligt med B12. Det är viktigt.
Rose, du måste leva. Jag oroar mig för dig.
Följ med mig till efterfesten.
Jag tänkte faktiskt redan gå.
- Brad bjöd mig. - Skämtar du?
- Så det hände till slut. - Det är inget särskilt.
Vi ska bara träffas där efteråt.
Men han kallade mig sin dejt.
Herregud, Rose. Vad kul för dig. Vad ska du ha på dig?
Förmodligen det här.
Nej.
Jo.
Nej. Skämta inte ens om det.
Jag väljer ut något. Det blir roligt. Och du kommer se snygg ut.
- Ross? - Nej, Rose.
Efternamn Miller.
Och du är med på listan.
Jag borde vara det. Jag skrev listan.
- Hej, snygging. - Hur är läget?
Okej, Rose Miller...
Rose... Miller... Där är du.
Då så. Trevlig kväll.
Mina damer.
Hallå, Rose!
- Ursäkta? - Det låter mycket härinne.
Kom.
- Bättre? - Ja.
Du ser fruktansvärd ut.
Tack. Du ser bra ut.
Fan.
Vill du inte hälsa på chefen?
Nej. Jag framstår som en idiot när jag är i hans närvaro.
Vem bryr sig?
Det är ett tillfälligt jobb.
Jag brinner för bildjournalistik.
Det är dumt. Eller inte dumt, men det betalar illa, så jag gör det här.
Det är bättre än att fotografera bröllop.
Får jag fråga varför bildjournalistik?
Ja...
Jag anser att verklig skönhet finns inom saker som vi ännu inte upptäckt.
Att vara delaktig i upptäckterna är att vara delaktig i historien.
Har du någonsin velat vara delaktig i något större?
Vad vill du egentligen göra?
Jag vill... Jag vill arbeta med mode.
Ja, men efteråt?
- Fan, jag menade inte... - Det är ingen fara.
Tänk inte på saken.
Jag... Ta det inte på fel sätt, men varför skulle du vilja arbeta med mode?
Jag älskar sättet som kläder får en att känna sig.
Du kan bokstavligt talat bli vem som helst.
Det är som en rustning.
När man går ut genom dörren har man tagit på sig sin rustning.
Jag vill hjälpa människor att känna sig starka. Jag vill hjälpa dem...
Det är korkat. Du har rätt.
Nej, det är det inte.
Det du berättade för mig måste du berätta för Gunter. Kom.
- Nej, jag kan inte. - Jo, det kan du. Jag följer med dig.
- Jag kan bokstavligen inte. - Han älskar mig.
Jag har lånat kläderna från hans kollektion. De är inte mina.
Vad?
- Är det Gunters...? - Han skulle döda mig.
Igen.
- Du är full av överraskningar. - Japp.
Är han kvar?
Nej...
Det... Det verkar som din hemlighet är säker hos mig.
Vad tänkte jag med?
Får jag bjuda på en drink?
Visst.
- Vad vill du ha? - Vad som helst. Överraska mig.
Jag trodde att jag precis gjorde det.
Strax tillbaka.
Herregud. Såg du Rose Miller med Brad Hart?
Hur kunde jag missa Scarface? Jag fattar inte att hon dök upp.
Chels berättade att hon bad Brad att bjuda ut Rose.
Allvarligt? Varför anstränger sig Chels för henne?
Jag vet inte. Chels familj uppfostrade Rose eller något sånt.
Hennes familj dog i en bilolycka. Titta bara på henne.
Det måste ha varit illa.
Jag tycker synd om Brad. Han är för snäll.
Chelsea är för snäll. Jag förstår mig inte på Rose.
Hon är så konstig och sorglig.
Tror du att Brad ger henne ett sympatiknull?
Herregud, han skulle knulla vad som helst.
- Är du klar? - Självklart. Nu sticker vi.
Herregud, Rose. Du ser fantastisk ut.
- Bad du Brad att bjuda ut mig? - Fan, vem berättade?
Herregud, jag är förödmjukad. Varför gjorde du så mot mig?
Du tyckte om honom och han ställde gärna upp.
- Toppen att han ställde upp. - Jag menade det inte så.
Vad menade du, Chels? Jag bad inte om din hjälp.
Jag vill inte vara här.
Jag behöver ingen välgörenhet från dig, okej?
Rose, det är ingen välgörenhet. Du är en del av min familj.
Rose! Jag försöker bara hjälpa! Rose!
Rose?
Gudars, Rose! -Kan någon komma in hit?
Det är ingen fara, sötnos. Rör dig inte.
Doktor! Hon är vaken! Sjuksköterska!
Du kommer att klara dig. Minns du vad som hände? Olyckan?
Du gjorde dig illa. Förlåt, allting är mitt fel.
Du är vaken.
Välkommen tillbaka, miss Miller.
Kan vi sätta dig upp?
Minns du vad som hände? Du råkade ut för en olycka.
Försök inte att tala.
Du har varit medvetslös i en vecka och vi är glada att du är vaken.
Jag heter dr Keloid.
Jag är läkare på St. Agnes.
Okej, se på mig. Okej.
Minns du varför du är här?
Du har skadat ansiktet. Särskilt käken.
Vissa delar kunde inte sättas tillbaka, så vi fick sy ihop munnen
tills vi kan diskutera alternativ för plastkirurgi.
Cykeln punkterade din buk och slet ut en stor del av dina tarmar.
Men oroa dig inte. Med rätt kost kan du leva ett helt vanligt liv
med ett kortare organ.
Vi hade bara en Chelsea Cottrell bland dina nödkontakter.
Det är jag. Hennes föräldrar har gått bort.
Mina föräldrar var hennes fosterfamilj.
Bra. Det är viktigt att hon får så mycket stöd som möjligt just nu.
Jag vill se
Självklart.
Jag vill att du kommer ihåg att det här...
...det här är en lång process, precis som allt annat i livet.
Det finns ingen mening med att bekymra dig för utseendet för stunden.
Bra.
Bra så.
Bra. Försiktigt nu.
Räck henne spegeln.
Det är ingen fara.
Jag rekommenderar starkt att du håller dig undan från speglar.
Du måste fokusera på vila och återhämtning.
Det kommer att dröja flera veckor
innan du ens får fundera på att lämna rummet.
Jag förstår att det är mycket att ta in. Ta den tid du behöver.
Vi ska lämna er ifred.
Du...
Är du okej?
Jag är ett monster
Du lever och det är det viktigaste.
Hur blir det med jobbet?
Jag beklagar, Rose. Det är konkurrenskraftigt.
Men Gunter kräver inget för klänningen.
Rose, du är som en syster för mig.
Du har säkert dina anledningar att inte släppa in någon,
men jag går ingenstans.
Förlåt för mitt misstag, men jag ska göra det bättre.
Jag var tvungen att flytta dina saker, så allt finns hemma hos mig.
Du har sett mitt hem. Det är enormt.
Det är viktigt att du inte är ensam just nu.
Sötnos.
Allt kommer att bli bra.
Så där ja.
Ta-da! Du är hemma. Jag packade upp några av dina saker
men jag ville inte framstå som en galning och gå igenom allt.
Vissa saker ligger kvar i lådorna.
Kylskåpet står här och är fyllt med ekologiska grönsaker.
Jag köpte också ekologisk barnmat som smakar fantastiskt.
Matberedaren står här. Den gör en portion åt gången.
Så det är bara att slänga ner allting i maskinen.
Jag hittade även ett granatäpple. Nej, inga frön, just det.
Ditt sovrum är där och mitt är där, så jag är nära om du behöver mig.
- Tack. - Ingen fara.
Jag ska hämta några saker
och är tillbaka om två-fyra timmar beroende på trafiken.
Behöver du något?
Klarar du dig?
Verkligen? Eller vill du inte att jag ska få dåligt samvete?
- Jag klarar mig! - Okej, bra.
Känn dig som hemma. Det är även ditt hem nu, okej?
Jag lämnade Brads mejl vid din dator.
Jag gav honom din mejl. Han mår riktigt dåligt.
Men strunt samma. Du ska ta hand om dig själv.
Förlåt för att jag sabbade det. Han är en trevlig kille.
Han hjälpte mig att flytta in dina saker. Han är gullig.
Jag är glad att du är här.
Hej Rose. Jag ville bara säga att jag inte kan sluta tänka på dig.
Du är välkommen till vår klinik.
Transhumanism.
Tron eller teorin om att mänskligheten kan utvecklas
utöver sina nuvarande fysiska och mentala begränsningar.
Särskilt med hjälp av vetenskap och teknik.
Begreppet "transhumanism" har sitt ursprung i en uppsats
av den kanadensiske filosofen W.D. Lightfall år 1940.
År 1957 använde biologen Julian Huxley samma begrepp
som titeln på sitt eget verk om ämnet
och blev känd som grundaren av rörelsen.
Han teoretiserade att människan kan, om hon så önskar,
kan överskrida sig själv, men inte bara sporadiskt...
En individ här på ett sätt och en individ där på ett annat sätt.
...utan i sin helhet som människor.
Trots rörelsens alla framsteg
hotade FDA-restriktioner att eliminera alla framsteg.
Burroughskliniken hittade en möjlighet inom utmaningen.
I utbyte mot blodprov får familjer involverade i Burroughs tester
en livslång komplett medicinsk försäkring
med möjligheter för specialbehandlingar genom medicinska genombrott
som för närvarande inte är tillgängliga för allmänheten.
Vi ser fram emot att du hör av dig.
Jag hade gjort en hel del tveksamma saker för att få sjukförsäkring av dem.
Inte lustigt!
Förlåt, jag försöker bara lätta på stämningen.
Jag tycker om hennes näsa.
Förlåt. Vi är här för din skull, inte min.
Kom nu. Hitåt.
Är du okej?
Snyggt. Inte illa.
Hej. Vi har bokat en tid för Rose Miller.
Skriv in dig här.
Längst ner.
Får jag...?
Det är ett nöje att träffa dig.
Min fru, Cynthia, och jag skapade institutet för att hjälpa folk som du.
Din läkare, Keloid, nämnde din situation.
Han ansåg att du vore en utmärkt kandidat
för en av våra experimentella ingrepp.
Stamcellsmanipulering.
Det är ingen ny vetenskap, men det är nyckeln till liv.
Jag har inte råd med det.
Alla kostnader täcks om du blir antagen.
Och från vad jag har sett så uppfyller du alla krav.
Vi lever i ett land som har misslyckats med att ta hand om dess medborgare.
Vi är en forskningsanläggning, ledande inom regenerativ medicin
och vi behöver mänskliga deltagare. Vi kan båda dra nytta av det.
Är det säkert?
Du är inte vår första patient och säkerligen inte den sista.
Om du frågar mig så handlar det om byråkratiskt pappersskyfflande
som hindrar livsförändrande behandlingar
från att vara allmänt tillgängliga.
Det säljs redan till de rikaste.
Tänk igenom saken med din vän. Jag väntar utanför.
Det låter bra, eller hur?
Ganska sjukt.
Sjukhusräkningarna var löjligt stora, för att inte tala om plastkirurgi.
Jag vet inte hur de kan sova om natten.
Jag är rädd.
Jag vet att det är orättvist, men ärligt talat, vad har du att förlora?
Förlåt mig. Kom hit, sötnos.
Vi ska hitta på något.
Få se.
Är du pojkvännen?
Vad?
Nej, bara någon som bryr sig.
Vad omtänksamt. Har du tid att talas vid?
Visst.
Du behöver det lika mycket som du behöver skadlig anemi.
Vi tycker inte om ordet "vampyr". Vi försöker förbättra vår PR.
Ömsesidigt beroende är nyckelfrasen.
Upplyst ömsesidigt beroende.
Livet i all sin rika variation.
Ta lite. Lämna lite.
Men genom den oförlåtliga logistiken bakom den vampiriska processen
tar de alltid mer än de lämnar.
Är du okej?
Jag återhämtar mig.
Ganska snabbt, ser det ut som.
Du ser bekant ut.
Tycker du inte om TV-program som visas på dagtid?
Major Medical, med Dominic Danvers som spelar dr Tony Calabria.
Vad gör du här?
Lite rutinmässigt underhåll.
Herregud.
Det är min replik.
Helvete.
Jag tror att jag lämnade sängen under natten.
Det var konstigt. Som en dröm. Men det kändes som jag var vaken.
Vart gick du?
Till poolen.
Drömmar avslöjar mycket om en själv.
Öppna munnen.
Våra dolda sanningar, begär...
Vår fruktan.
Gick du ner i vattnet?
Ja, det gjorde jag.
Vatten symboliserar känslor i våra drömmar.
Att du gick ner i vattnet antyder att du utforskar ditt omedvetna.
Du försöker lära känna, förstå och uppskatta dig själv mer.
Det är en underbar dröm som jag också har drömt.
Men sömnen är viktig.
Om du är för hård mot dig själv
kan det påverka hur hjärnan bearbetar information.
Därför känns det som en levande dröm.
Din kropp har varit med om mycket.
Du kanske känner dig svag.
Jag mår faktiskt riktigt bra.
- Jag känner mig stark. Mycket stark. - Fenomenalt.
Fenomenalt som jag-kan-åka-hem-fenomenalt?
Jag insisterar.
Vi vill att du kommer tillbaka för att dokumentera läkningsprocessen.
Men du kan boka det på vägen ut.
Behandlingen har ett par bieffekter som jag bör nämna.
Vi har skapat något som i det stora hela är odödliga hudtransplantationer.
Den här medicinen hjälper läkningen.
Men du måste vila när du är trött.
Annars kan du bli illamående, snurrig,
och även ganska övertygande hallucinationer.
Du måste också följa en specifik kost.
Drick de här när du har svårt att hålla annan mat nere.
Får jag fråga vad de innehåller?
Ett superprotein som är lätt att smälta
och har utvecklats för dina näringsbehov.
- Oroa dig inte för det. - Okej. Tack, dr Burroughs.
Det var så lite, Rose.
Hej.
Herregud, Rose!
Otroligt! Är det min tur nu?
Få se på dig!
- Vad? - Inga glasögon?
Jag behöver dem inte längre.
Okej, Spider-Man.
Du ser så annorlunda ut.
- Jag är fortfarande mig själv, Chels. - Jag är så glad för din skull.
Jag ska till jobbet. Ring om du behöver något, okej?
Ja. Jag vet bara inte vad jag ska göra.
Kanske vila och återhämta dig från ett större ingrepp?
Jösses, Rose.
Du är den enda jag känner som vill arbeta under ledigheten.
Gör något för dig själv.
Designa. Känn inspirationen.
Jag uppskattar att du tar dig tid att titta på mina sketcher.
Dessa är mycket kommersiella.
Du har skapat något välpolerat och vackert.
Men det är formelartat. Tråkigt. Säkert.
Jag har redan glömt dem.
Vem är du, Rose? Vet du det?
Jag tål kritik.
Jag kan bättra mig.
Jag ska visa dig något annorlunda.
Jag har alltid velat bli designer. Jag kan göra så mycket mer än...
Rose!
Behöver du något?
Hej, Rose...
Kan du öppna dörren?
Herrejävlar!
Jag menar... Fan. Du ser...
Fruktansvärd, eller hur?
Hur gjorde de det?
Experimentell hudtransplantation.
Det är otroligt.
Som om det aldrig ens hände.
Nej, det är inte som det aldrig hände.
Det är...
Det är inte vad jag menade.
Jag är glad att du mår bra.
Chels sa åt mig att lämna dig ifred så jag antog att du bodde kvar här.
Chels säger mycket.
Ja, det gör hon.
Jag ville be om ursäkt för allt som har hänt.
Det gör inget.
Det var dumt av mig att tro att du skulle be mig om en dejt.
Kom igen, det var inte så.
Vad sägs om att jag kompenserar för det?
Låt mig bjuda ut dig ikväll.
Jag är upptagen ikväll.
- Imorgon då? - Jag är upptagen imorgon med.
Du kommer att göra det svårt för mig, eller hur?
Nej.
Adjö, Brad.
Ratade du Brad?
Jag lovar att jag inte hade något med saken att göra.
Det känns inte så kul. Jag behöver inget medlidande.
Du vet väl att du är vacker nu? Du behöver inte vara snäll.
Vad hemskt!
Jag är glad att du följde med. Du gör aldrig det.
- Du sa en drink... - Och jag menade det.
- Hej. - God kväll, mina damer.
- Behöver du inte...? - Inte ikväll.
Cameron, följ med mig. Vi tar fram vattenpipan ikväll.
Rose Miller? Rose Miller!
Jag talar med dig.
Mein gott, se på dig. Vem har du på dig?
Det är faktiskt en av mina egendesignade klänningar.
Din design?
Något nytt, ser jag.
Jag är imponerad.
Någon verkar vara frisk nog att komma tillbaka till jobbet.
Det är jag faktiskt. Jag kan börja igen på måndag.
Jag skulle älska att få jobba med Skadeglädje med dig igen.
Jag skulle också vilja det.
Vi ska lansera kollektionen om två månader
och det finns mycket jobb att göra.
- Det gläder mig att se dig frisk. - Tack.
- Snälla, gör mig inte besviken. - Det ska jag inte.
Och du, schnookie-flutz. Glöm inte att du ska fotas i morgon.
- Drink inget. - Jag ska bara ta ett par.
Nej, en drink. Vodka och sodavatten. Jag vill inte att du blir tjock.
Kom nu, gullet.
- Vem var det? Hon är bedårande. - Min assistent.
Bubba, var är min bil? Måste jag gå?
Herregud! Han bad nästan att du skulle komma tillbaka!
- Jag märkte det knappt. - Håll käften, vi måste fira det!
Herregud, Dom. Du brinner nästan. Vad fan har du tagit?
Det är alltid så jävla varmt härinne.
Kan någon sänka temperaturen? Det känns som ett seniorboende.
Kan någon ta hand om det åt Dom? Hämta isbitar eller så?
- Dom, vill du ha isbitar? - Rör mig inte. Vem bryr sig.
- Är du okej? Redo att gå i strid? - Ja.
Det är inte hjärnkirurgi, Cindy. Det är samma sak varje vecka.
Du är elak. Jag kan inte fokusera när du är elak.
Om du ska sabba något så sabba för dig själv.
Det här känns äkta. Nu kör vi.
Bibliotekstyst. Som en mus.
Jag älskar vart ni har tagit den här scenen. Håll energin uppe.
- Det ska inte bli för gulligt. - Gulligt.
Är du beredd? Då kör vi.
Kameran rullar. När du är redo. Nu kör vi.
Spela!
Jag kan inte ljuga för min man, Tony.
Det har aldrig varit ett problem tidigare.
Dominic, du gör mig illa.
Släpp mig.
- Klipp! Stopp! - För i helvete!
- Fan, bete dig professionellt. - Ta inte den tonen med mig.
Ett ögonblick.
Broder, jag är här för att bevittna din sanning.
Det är helt jävla otroligt, okej?
Men det är lite konstigt i den här scenen.
Så dra ner på intensiteten. Känner du hur det här jävla djuret slår?
- Låt det blomma ut. - Blomma ut, okej.
- Ja, jag förstår. - Gick det bra, Cindy?
Smärta kan vara en gåva. Slösa inte med den utan skapa magi.
- Är du beredd? - Ja, nu kör vi.
Vänta. Jag har en idé. Trent? Är Trent här?
- Här är jag. - Sätt dig där och ät paj.
- Vem är Trent? - Du ska se allt utspela sig.
- Fy fan, eller hur? - God kväll, allihopa.
- Vem fan är det här? - Trent Taylor. Den nya läkaren.
Läkare? Hur gammal är han? Han fanns inte med i mitt manus.
Kör bara. Du är en jävla konstnär.
- Verkligen? - Var något lustigt, din lilla skit?
Din jävla... Helvete! Helvete! Helvete!
Nej, det är trevligt att träffas. Min mamma är ett stort fan.
Följ dem!
Helvete!
Vad fan?
Vad sysslar jag med?
KAN ORSAKA HALLUCINATIONER
Fan, fan, fan...
Chelsea? Snälla, svara.
Snälla, svara.
Snälla, herrn. Jag har lugnat ner mig nu.
- Får jag komma in nu? - Nej, din kväll är över.
Jag ska se till att ni båda får sparken. Mina vänner är kvar därinne.
- Det spelar ingen roll. Gå hem. - Släpp mig!
- Ni ska vara glada att jag inte spöar er. - Ställ dig på led.
Hur är läget, snygging? Jag heter Billy. Vad heter du?
Ursäkta, är du stum?
Kan du inte prata? Hallå? Jag pratar med dig!
Det är typiskt. Den horan tror att hon är för fin.
Lär dig att säga tack om någon ger dig en komplimang!
Låtsas att du talar i telefon! Jävla hora!
Så snygg är du inte, gullet!
Du är en New Jersey-sexa.
Din kille är inte lika snygg som jag.
Herregud! Vill du ge mig en hjärtattack?
Men snygg är du.
Kan du ge mig skjuts?
Vart du än vill, gullet. Hoppa in.
- Okej, blondin. Vad heter du? - Rose.
Rose?
Jag heter Billy.
Så vart vill du åka, Rose?
Ingenstans.
Ingenstans?
Jag visste att du var en liten slampa redan när jag såg...
För hårdhänt för dig?
Nu ska du få...
Snälla.
Ursäkta?
Hallå?
Mr Taylor?
Mr Taylor, vad gör du uppe ur sängen?
Du har precis genomgått en hudtransplantation.
Du får inte ta av bandagen ännu.
Det är fortfarande svullet. Det du ser är ingen indikation på resultatet.
Herregud! Herregud!
Han bet mig! Han bet mig!
Du gjorde rätt i att komma hit.
Berätta mer om ditt nya begär.
Det är inte bara köttet. Det är blodet.
Det är något med det.
Det är inte ovanligt att patienter säger att deras smaksinne förändras.
Det är en bieffekt av bedövningen.
Saker smakar annorlunda. Vi vill äta saker som vi aldrig har ätit tidigare.
- Hur är det med aptiten? - Jag är ständigt hungrig.
Jag spyr om jag äter något och jag har oerhörd magsmärta.
Om smärtan blir för kraftig så följer sedan hallucinationerna
och jag ser mig själv...
Snälla.
Miss Miller?
Jag dricker blod.
Du drömmer. Jag vet att det verkar äkta, men det är inte det.
Du... Vi vet väldigt lite om våra drömmar.
Men vi vet att det är under den tiden som sinnet läker.
Varför drömmer jag om att jag dricker blod?
Folk som drömmer om att dricka blod har ofta ett ouppfyllt begär.
- Det är kopplat till begärets skam. - Jag känner ingen skam.
Kontrollerar du drömmarna eller kontrollerar drömmarna dig?
Ibland kontrollerar jag dem.
Ibland verkar det som om jag bara ser mig själv.
Jag är mig själv, men samtidigt någon annan.
- Mardrömmarna... - Hallucinationerna.
Det känns som om jag håller på att förvandlas till ett monster.
Jag är ledsen att göra dig besviken...
...men ditt monster är psykologiskt, vilket de flesta monster är.
Det är din egen skapelse.
Du känner inte igen din spegelbild, så istället ser du ett monster.
När kommer dissociationen att försvinna?
När kommer jag att känna mig som mig själv igen?
Det är upp till dig, Rose. Vi ser vad vi vill se
och vissa saker vägrar vi att se.
Men vi är skaparen av vår egen verklighet, Rose.
Och vi är även klipparen.
- Ursäkta, miss Miller. - Gunter, förlåt att jag är sen.
Sen? Vad har vi här?
Nej, det...
Vem ritade dessa? Du?
Ja.
De är inte färdiga än, men du får gärna titta på dem senare.
Jag tycker att de verkar färdiga.
Förlåt, menar du allvar eller är det skadeglädje?
Nej, nej. Det här är Skadeglädje.
Mina teckningar är...?
Ja. Ja.
Till min kollektion.
Jag vill att du skapar den här tillsammans med mig.
Tack, Gunter. Det vore fantastiskt.
Tack för möjligheten. Jag ska inte göra dig besviken.
Dessa är kärnan av min kollektion.
Själens mörka natt.
Vilket ansikte döljer vi för alla?
Vem är vi när ingen ser oss?
- Dr Riley? - Ja?
- Dr Beverly. Vi talade i telefon. - Just det.
Jag uppskattar att CDC kunde komma så snabbt.
Jag önskar bara att vi hade vetat om situationen tidigare.
- Är du säker att det är rabies? - Det är svårt att diagnosticera.
Det verkar vara en muterad hyperaktiv sort.
Och den är otroligt aggressiv. Vi har ingen aning var den kommer ifrån,
men vi har vad vi tror är det första anmälda fallet, Dominic Danvers.
- Vilket skick är han i? - Inte bra.
Vi måste ta reda på vad det var som bet honom.
Undviker du mig fortfarande?
Nej, jag har bara varit upptagen med några hälsoproblem.
- Är du okej? - Ja, jag mår bara bra.
- Jag kom precis från kliniken. - Burroughs?
Och han sa?
Att jag måste ge det mer tid.
Sa han något mer?
Att jag ska komma ihåg att äta.
Betyder det att jag får bjuda ut dig på middag?
- Jag gick in i den, eller hur? - Rakt in i den.
- Hur är aptiten? - Omättlig.
Jag är ständigt hungrig och spyr av allt annat än proteinet från kliniken.
Vi måste få i dig något. Vad vill du ha?
Jag vet inte. Min mage har varit upprörd sen operationen.
- Var det därför du besökte kliniken? - Ja.
Det och... Jag har inte haft de bästa nätterna.
Vad menar du?
Jag drömmer mardrömmar.
Det är korkat, men jag tror att det är på grund av olyckan.
Du har drömt mardrömmar.
Ja, jag...
Det känns som jag är vaken när jag drömmer.
De känns väldigt äkta.
Känns det så?
Nej... Strunta i mig. Jag är trött och vet inte vad jag säger.
Tack för att du frågade.
- Du behöver inte tycka synd om mig. - Jag gör inte det.
- Jag bryr mig om dig, Rose. - Gör du?
Ja...
Får jag... vara ärlig med dig?
- Gud... Okej. - Nej, det är...
Det är viktigt.
Förlåt att jag...
- Helvete. Helvete. - Är du okej?
Förlåt. Jag tror att jag bet mig i tungan. Jag är strax tillbaka.
- Rose? - Jag måste gå.
Vad? Är allt som det ska?
Det är min mage. Jag måste bege mig hemåt. Jag är ledsen.
- Jag följer med dig. - Nej, det är ingen fara.
Bort från henne!
Vad fan?
Rose!
Herregud. Viruset verkar slå ut nervsystemet.
Hjärnans signaler misstolkas och driver offret till vansinne.
De blir rasande med våldsamt och erratiskt beteende
och blir en fara för alla.
Men vad kan vi göra? Stackars Dana.
Det är inte Dana längre. Vi måste vaccinera alla tidiga utbrott
och isolera alla som visar symptom. Herregud.
Inkubationstiden är så kort som 48 timmar.
- Hur är det möjligt? - Det är okänt.
Men ett muterat virus med en sådan kort inkubationstid
kan leda till en epidemi som inte liknar något som världen tidigare har sett.
Vad gör vi med infekterade som visar symptom?
Vi håller dem bekväma tills de avlider.
Men de måste hållas dolda. Vi vill inte att det leder till masshysteri.
Den här unga patienten kommer få utstå många smärtsamma ingrepp.
Men han får i alla fall inte rabies. Det sprids som en könssjukdom.
Det är omöjligt för så många människor att drabbas av viruset utan en länk.
Något binder dessa människor samman.
- Du tror att det är en sjuk person. - Nej, det tror jag inte.
Men jag tror att något har varit i kontakt med många människor
och om vi inte stoppar det, kommer det att drabba många fler.
- Vi utfärdar en folkhälsovarning. - Nej, lyssna på mig.
Om det här visas på nyheterna, så leder det till panik.
Vi måste sätta alla infekterade i karantän
innan sjukdomen sprids från staden.
Rabies är ett av mänsklighetens dödligaste virus.
Ett muterat virus som detta kan spridas över hela mänskligheten.
Så vi måste göra en obduktion på Dominic Danvers innan det är försent.
Vi behöver... Herregud...
Sänk pistolerna!
Mannen var sjuk! Han kom till sjukhuset eftersom han behövde hjälp!
Fröken, är du okej?
Lugna ner dig. Du borde inte vara ute ensam så här sent på natten.
Är du okej?
Kan jag hjälpa dig?
Du vill inte gå in dit.
Det är ingen fara.
Jag ska inte göra dig illa.
Du har ringt Burroughs. Lämna ditt meddelande och telefonnummer. Tack.
Om detta är en nödsituation vänligen ring min kollega, dr Elliot.
Dr Burroughs. Det är Rose. Jag har haft kraftiga mardrömmar...
...och magsmärtor.
Jag borde kanske ta mer av något eller kanske mindre.
Snälla, ring mig.
Livet föder livet.
Energi skapar energi. Bara genom att hänge sig till det blir man rik.
Ni måste ge allt vad ni har tills det inte finns någonting kvar.
Ni ska inte dö för mode, men dessa är värt att dö för.
Det här är fantasi.
Den här kvinnan är för vacker för att existera.
Vårt mode är inte för alla.
- Vad är det mellan dig och Brad? - Ingenting.
Vi var på en dejt, men min mage blev upprörd och jag var tvungen att gå.
Var du på en dejt med Brad utan att berätta något för mig?
Vad mer döljer du för mig?
Okej... Han kommer hit. Ska jag stanna?
Det behövs inte.
Hej...
Vi måste prata om det som hände igår.
Den här medicinen som jag tar gör mig lite rubbad, okej?
Om jag ska vara ärlig så minns jag inte ens hur jag tog mig hem.
Jag följde med dig hem.
- Rose? - Tack.
Jag väntar på dig.
Chelsea, vänligen.
Okej, Rose. Vad ser du?
Den... är bra.
Den är bra, men... Men vad?
Visa mig.
Couture, ja.
Chelsea, kan du vända dig om för oss?
Ja.
Modeller, ställ er på rad.
Schnell. Raus. Sätt fart.
Då så.
Den här klänningen avslutar showen...
...på Chelsea.
Avslutar? Menar du jag? Jag menar vi.
Mycket imponerande arbete, Rose.
Om du fortsätter imponera så kanske du får en egen kollektion.
- Bra jobbat. - Tack.
Okej, schnookie-flutzes, iväg med er. Vi har ett jobb att sköta.
Center of Disease Control har utropat en nödsituation.
Till följd av ett utbrott av rabies uppmanas de som upplever
plötsliga influensaliknande symptom att omedelbart söka medicinsk vård.
Undvik alla djur och människor som uppvisar våldsamt beteende.
Invånarna uppmanas att hålla sig inomhus.
Vi ber att det inte händer dig.
- Gunter. - Stella. Hallå, hej.
Vad vill du säga till kritikerna som hävdar att du visar din kollektion
under en folkhälsokris bara är ett smaklöst publicitetsstunt?
Mode stannar inte för någon eller något.
Du vet det, Stella.
Vi har stått inför folkhälsokriser tidigare.
Jag har förlorat många vänner till AIDS och SARS.
Och vad handlar det egentligen om? En jävla förkylning.
Det är nonsens.
Vi talar om mode. Det är inte Dateline.
- Skaffa ett riktigt jobb. - Gunter, sluta prata.
Tyckte du om det blåa? Jag tyckte att det såg bra ut.
Ursäkta mig.
Hej, har Chelsea kommit än? Jag hittar henne inte.
Vem?
Strunt samma.
- Hallå? - Rose! Det är dr Burroughs.
Jag såg precis att du ringde. Du...
Jag gick precis igenom testresultaten från ditt senaste besök.
Det vore nog bäst om du stannade på kliniken ett tag.
Inget allvarligt, men bättre att ta det säkra före det osäkra.
Kan du komma in ikväll?
Jag kan inte ikväll, men jag kan imorgon.
Det är väl snart nog.
Men försök att inte anstränga dig för mycket.
Det ska jag inte. Tack.
Helvete.
Hoppsan, Chels. Vad hände?
Jag hade svårt att ta mig hit. Ibland hatar jag det här landet.
Är du okej? Vad fan hände med din hand?
Trafiken rörde sig inte, så jag fick ta tunnelbanan istället
och den här damen blev tokig och bet mig.
- Sen blev hon skjuten av polisen. - Du ser helt förstörd ut.
- Klarar du modevisningen? - Ja, jag klarar mig...
Jag visste inte att det skulle bli så svårt.
Vad är så svårt, sötnos? Att vara vacker? Att avsluta visningen?
Ge mig dina problem.
Herregud, Chelsea.
Fan...
Hon ser ut som hon fått en bukkake, men det är bara hennes stil.
Ta mer kokain, Michelle. Det hjälper din underbara personlighet.
Hej, det är Chelsea. Jag är för upptagen för att svara. Hej då.
Chels, var...
Fan...
Hörde du det?
Vad fan är det med den horan?
Hjälp mig, för fan...
Vad fan är det som händer? Helvete.
- Fan... - Du, kompis?
Sluta.
Det är så jävla varmt härinne.
Rose, vad gör du här?
Vad? Vad menar du? Vad hände?
Du svimmade i gränden. Minns du inte?
Nej.
- Vi måste ta dig härifrån. - Nej, jag mår bra.
Jag har varit under hård press på sistone.
- Jag måste bara äta något. - Okej, då skaffar vi dig något att äta.
Ett ordentligt mål mat, men inte här. Möt mig vid kliniken.
Nej, jag har bokat en tid i morgon. Det kan vänta.
Rose. Det kan inte vänta.
Jag måste se min klänning avsluta modevisningen.
Inser du hur mycket jag har offrat för detta?
Jag tänker inte missa det.
- Jag går ingenstans. - Rose! Rose!
Fan...
Eller hur? Det är den snyggaste klänningen i hela jävla kollektionen.
- Vart var du? Är du okej? - Det spelar ingen roll. Jag är här nu.
Minns du hur vi drömde om det här? Att jag får avsluta med din design.
Nu är vi här. Vi klarade det.
- Hur känns det? - Det känns overkligt.
Inget av det känns verkligt.
Modevisningen börjar om en minut.
- Är det säkert att du är okej? - Varför skulle jag inte vara det?
Jag skulle aldrig missa det här.
Vet du hur många flickor som skulle döda för att vara där vi är?
Nästa kollektion är din. Du kommer att lyckas.
Jag avslutar hela jävla visningen. Jag har lyckats.
Gå nu. Du ska inte missa din stora stund.
- Jag vill bara säga... - Rose, Gunter frågar efter dig.
Herregud, du är så svettig.
- Vi måste härifrån nu. - Vad?
Jag vet vad som händer. Jag vet att du inte mår bra.
Nej, jag mår bra. Ingenting händer. Jag har redan sagt det.
Vi har ont om tid.
Hörde du det? Var det en del av visningen?
Herregud, Chelsea!
Nej! Chelsea!
Chelsea!
- Chels! Nej! - Har du tappat vettet?!
Chelsea!
- Polis! Ingen rör sig! - Vi måste härifrån!
Rör er inte!
Chels! Nej!
Chelsea!
Halt!
Rose, kom igen! Vi måste sticka härifrån!
Skynda dig!
- Du är okej. - Rose, jag hörde att du svimmade...
-...och hallucinationerna blir värre. - Jag håller på att bli galen.
Jag tog hit henne så snabbt som möjligt.
Chelsea, jag borde...
Du gjorde rätt, mr Hart. - Förlåt för stressen utanför kliniken.
- Det var inte min mening stressa dig. - Situationen har spårat ur.
Tro mig när jag säger att jag har allting under kontroll.
Dr Burroughs, jag är sjuk.
Jag tror att viruset på nyheterna kom från mig.
Saker hände i min närhet. Det var inga drömmar, utan mitt fel.
Jag gjorde folk illa och Chelsea är död. Herregud, hennes blick...
Lugna ner dig, Rose. Lugna ner dig.
- Har du tagit din medicin? - Nej.
Kom.
Det liknar blod. Därför slutade jag ta den.
Var det blod? Varför gav du mig blod?
Jag vet att jag låter galen, det var inga hallucinationer.
- Blod? Hallucinationerna är ihärdiga. - Det är dags att du bekänner.
Alla människor är döda eller sjuka på grund av mig.
Rose, tänk dig att jag skulle berätta om en sjukdom.
Den kommer att döda 100000 människor idag.
Och den dödar 100000 människor om dagen tills vi hittar ett botemedel.
Det spelar ingen roll hur frisk du är. Den dödar både nyfödda och gamla.
Den är slumpmässig och utan nåd. Så Rose...
Skulle du rädda alla dessa människor om du kunde?
Självklart.
Den sjukdomen är redan här. Den finns redan bland oss.
Den kallas för döden.
Vi har botemedlet, men våra händer är bundna.
Det finns här inne.
Vad fan är det här?
Vi måste ut härifrån.
Vi borde berätta sanningen för Rose, eller hur, mr Hart?
- "Bekänner", som du kallade det. - Låt mig förklara!
Jag anställde mr Hart för att hålla ett öga på dig.
Vad?
Han var den perfekta kandidaten.
Han hade tillgång till dig och när jag berättade vad du var...
Han är journalist.
Han kunde inte motstå en story.
- Vad är jag? - Rose.
- Visste du allt hela tiden? - Nej, jag skyddade dig.
Genom att spionera på mig som jag vore ett experiment?
- Nej, så var det inte? - Så hur var det?
Jag försökte skydda dig. Han bad mig att göra det.
Men jag bad aldrig om det.
- Jag hade ingen talan. - Jag vet. Jag klantade mig.
- Ja, det gjorde du. - Jag vet, jag vet.
Rose...
- Jag älskar dig. - Jag tror dig inte!
Så mycket var din journalistiska integritet värd, mr Hart.
Burroughs, din jävel!
Vad fan är det här? Nå? Är det blod?
Sinnet besvarar de flesta frågor
om man lär sig slappna av och vänta på svaret.
- Vad fan betyder det? - Läs en bok.
Din nya kropp är bara begränsad av sitt behov av blod.
Du måste äta, Rose. Neka dig inte det längre.
Någon del av dig måste ha vetat att det inte bara var mardrömmar.
Du har ett rovdjur inom dig, Rose. Och det längtar att bli fri.
Vad har du gjort med mig?
Jag har bara låtit dig nå din fulla potential för mänsklighetens bästa.
Du stal min mänsklighet!
Ett utdaterat koncept. Människan är begränsad.
Du är så mycket mer nu, Rose.
Jag vet att priset är högt, men allt liv betalas med döden.
Din kropp dödar celler för att bevara liv.
Människan dödade fler än 56 miljarder gårdsdjur förra året.
Det som krävs för att uppnå odödlighet skiljer sig inte från det.
Offrandet av några få individer är värt det.
Ändamålet försäkrar människans överlevnad.
Du har ingen rätt att leka gud.
Vilken gud? Vi är gud.
Vad fan?!
Herregud!
Vad fan är den där saken?
När vi nådde gränsen till vad vi kunde göra med min frus cancer
så donerade hon kroppen till målet.
Och nu representerar hon ett genombrott i min forskning.
Är det här din fru?
Ingreppet räddade hennes kött,
men själva cancern blev odödlig.
Den muterade det mänskliga skalet till något... unikt.
Jag förväntar mig inte att du ska förstå skönheten i det.
Jag begränsade mig själv
med restriktionerna med mänskliga värderingar.
Vår mänsklighet, som du sa Rose, tvingar oss till begränsningar.
Cynthia var den första av många som jag lyckades rädda
när jag befriade mig från trångsynta koncept om mänsklighet.
Rose!
Gör det inte mot dig själv!
Ät, Rose.
Låt hans offer inte vara för intet.
Behåll honom som en del av dig själv.
Håll dig borta från min fru!
Nej!
Även om det har rapporterats om övervåld
så har militären lyckats stoppa rabiesutbrottet.
Inga vaccin hjälpte, så drabbade patienter har avlivats.
CDC har lyft nödläget som försvann lika plötsligt som det dök upp.
Läkare vet fortfarande inte vad som orsakade utbrottet.
Det som ursprungligen rapporterades som rabies har numera bekräftats
vara en kraftig mutation av influensan tillsammans med internethysteri.
Det verkar som man kan återigen lita på sina grannar,
men många är saknade.
Nej, det är inte till dig. Du har redan fått ditt.
Nej, det är inte till dig. Det är till vår gäst.
God morgon.
Nej...
Odödlighet är dyrt, inte sant, min kära?
Så... Var var vi?
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org